25.000
Забранявам качването (въпреки редакция, или преправяне за друг релийз) на subs.sab.bz!
Моля уважете желанието ми, както уважавате техните действия, Благодаря!
И М П Е Р И Я
Превод: JJD
http://subs.unacs.bg
Н Е Р О Н
{Y:i}Ханс Метисон
{Y:i}Лаура Моранте
{Y:i}Рике Шмид
{Y:i}Маттиас Хабих
{Y:i}Анджела Молина
{Y:i}Йен Ричардсън
- Добре ли сте, господарю? - Да, добре съм.
Освободи го. Отблагодари му се за храбростта.
Избави те от счупен гръбнак, а мен от разбито сърце.
Агрипина. Знаеш че се възхищавам от красотата и духа.
А веднъж получа ли ги, никога не ги изпускам.
Моля те. Стой далеч от този убиец.
Рим има жесток господар, И ти се опитваш да го освободиш.
Когато Калигула падне, ще изберат жив император,
или мъртъв треньор на коне.
Нерон. Нерон.
Внимавай, опасен е. Ела тук.
{Y:i}Масимо Дапорто като Клавдий
Свраката иска луната да открадне,
да открадне късмета совата иска.
котката освободи, развържи чувала.
Тя птиците ще хване,
и ще донесе късмета.
Сладки сънища.
Спи, моя любов.
{Y:i}Композитор Андреа Гуера
{Y:i}Оператор Джованни Гасо
{Y:i}Сценаристи Франческо Конталдо и Пол Билинг
Нерон. Бързо. Скрий се под леглото.
Под леглото. Не мърдай.
{Y:i}Продуцент Лука Бернабей
{Y:i}Режисьор Пол Маркус
Не! Не!
- Агрипина. - Калигула.
Каква ужасна синина.
Паднала ли си?
Изглеждаш гладна.
Ела хапни.
Може ли да ти предложа плодове?
Не си ли гладна?
Странно.
Вчера можеше да погълнеш цялата империя без да си изгубиш апетита.
Може би малко месо?
Знам, че никога не се отказваш
от добро, тлъсто късче Енобарба.
Знаеше ли за плана му?
Естествено, не.
Би ме предупредила.
Преди всичко ние сме здраво свързани.
Брат и сестра.
Една кръв.
Една плът.
Знаеше ли?
Чичо Клавдий? Прекрасната ти жена Месалина?
Гай Силий?
Знаеше ли?
Да.
Пощади живота му. Умолявам те.
Братко.
Измяна.
Много от вас биха били обвинени с нея, ако имахте нейната смелост.
Какво наказание заслужава?
Порид.
Да чуем какво ще каже сената.
Господарьо, боя се...
Да продадем детето и в робство и да вземем имуществото и?
Благородния Септим?
Само вие можете да оцените, нанесения ви ущърб.
Вие решете. Но исторически прецидент...
Казва, да бъде зашита в чувал
с петел, куче, маймуна и пепелянка,
и да бъде хвърлена в Тибър?
Глупаци.
Стани.
Присъждам ти пожизнено изгнание.
Ще завършиш живота си на остров така далечен,
че никоя жива душа да не може да помирише смрадта на костите ти,
докато времето не ги изчисти.
Чакай.
Дръжте я.
Нерон остава с Домеций,
който ще го научи да уважава Рим, и неговият Император.
Не! Не!
Нерон, не плачи.
Бъди силен. Заради мен.
Моля те. Помни баща си.
Помни и мен.
Време е да тръгваме.
Съжалявам.
Не може да остане тук. Не го позволявам.
Императора го предаде на мен за отглеждане, не на теб.
Отглеждат се животни. А децата се обичат.
Последния наследник на Август - не е домашен любимец,
че да се отглежда от роби.
Света трябва да забрави Луций Нерон. Това ще е безопасно за него.
И безопасно за нас.
Ще го отведа обратно в Рим. Може да живее с мен.
Не. С такъв успех можеш и убиец да вкараш в дома си.
Ако Калигула промени решението си, къде ща бъде убит?
Не може да го върнеш в Рим, много е опасно.
Впрочем, дъщеря ми, Месалина, жена ти,
носи нероденият ти син.
- Син? - Да. Жените винаги знаят.
Жал ми е за Нерон, но майка му сама избра съдбата му.
Нерон.
Няма значение, дали ще отраснеш в дворец или палатка,
ти си син на велик и самоотвержен човек.
Клавдия. Отведи момчето при Аполлоний, моля те.
Нерон. Ела с мен.
Не, не, спрете. Забранявам ви да ме закопавате.
Това е последния път, когато боговете се сменят над Аполоний.
Татко.
Ето нимфата, която ми даде смелост да разгневя боговете.
Акте. Розата, която ме свързва с тази диващина.
Замълчи и помогни.
Клавдия. Иди при своята господарка, и запитай защо държи се с мен така?
Актьор, поет, лирик!
От музите благословен. А този кой е?
- Ученик. - Ученик?
Как те наричат? Името ти?
От имперското семейство е. Син на Енобарба.
Енобарба?
'Коларят лежеше сред прашния облак...'
'... едър, обтегнат, забравил за своето конно изкуство.'
Омир.
Луций Енобарб Нерон.
Ще ти наричам Луций.
Добре дошъл, Луций - 'спасителен лъч'.
Свраката иска луната да открадне,
да открадне късмета совата иска.
котката освободи,
развържи чувала.
Тя птиците ще хване,
и ще донесе късмета.
{Y:i}Десет години по късно
Побързай приятельо.
Господ наказва мързеливците.
Луций Нерон.
Не сме виновни. Вижте го този път.
А не го ли видя по рано? Май ти трябва помощ старче?
Ако ме удариш Нерон, ще те убия.
Руфус.
Върни ми го.
Свободен човек, живеещ с робите, работещ като роб - си е роб.
Значе съм роб. Който разбира се представлява царете.
Имам приятели на които разчитам и вярвам, А ти какво имаш?
Поритус.
Вида ти издава лоши вести. Не съм настроение за лоши новини.
Краката ти заприличат на мрамор.
Разсейва се нагоре,
а когато трансформацията завърши можем да те вградим във форума?
Та тя е само робиня.
Ако човек иска да оцелее публично, трябва да крие несъвършенствата си.
Тъкмо чух новините от Британия.
Племената се обединяват за война.
Говорят, че ако римляните не се осмеляват да пролеят
кръвта на побъркания император,
то сме страхливци или побъркани като него.
- Или и двете. - Трябва да направим нещо.
Да не би да предлагаш това което си мисля, за бога,
не го прави тук.
Ела с мен.
- Кога ще се женят? - Следващия месец.
Итий?
- Итий? - Аполоний.
- Итий! - Как си?
Как си?
Луций! Луций. Ела тук.
Това е Итий, стар приятел,
той може да потвърди театралния ми триумф.
Ела.
- Как е в Рим? - За нас? Шепнем си.
- Но думите на господаря се чуват. - Кой господар?
- Господаря ни, Исус Христос. - Християнин ли си?
- Да. - Аполоний, и ти ли?
Да. Защо не?
Християните проповядват че всички са създадени равни.
Всички хора трябва да се уважават, но не сме равни.
Някои са слаби, някои са силни. някои са жестоки, някои са добри.
Някои са родени бедни, на някои съдбата им е величествена.
- Гледаш света през очите на смъртен. - А има ли друг начин?
Не разбираш ли? Те ще се женят и ще имат деца.
Деца, обречени да бъдат роби.
Ако някои от вас мръдне, ще я убия!
Смърт! Само смъртта може да ни освободи!
Санатош. По добре е да си обезнаследен роб,
от колкото сред ужасните сенки на покойниците.
Не исках да нараня никой.
Кълна се, не исках да нараня никой!
Цитатите на Омир са полезни при всички случаи.
Може би е прав.
Какъв е смисъла да живееш, ако не си свободен?
- Чаках те. - Коя си ти?
Сънувам ли?
Зная сънищата ти.
Познавам желанията ти.
Зная съдбата ти.
Ще умра ли на този остров?
Отново ще опознаеш света.
А сина ти ще го управлява.
Нерон ще стане Император?
Ще стоиш редом до него,
и ще въздигаш славата му.
- Но си има цена. - Каквото и да е.
Живота ми.
Това ли е всичко?
Кой ще нанесе удара?
Извинявай.
Ще се омъжиш ли за мен. Ще го направиш?
Акте.
Надявах се да се влюбиш в някои от другите.
Нали знаеш, дори и освободена робиня не може да стане жена на патриций.
Само негова любовница.
А ти заслужаваш по добро от това.
Убива, за да задоволи екстравагантността си.
Конфискува имущества.
Заканва се да направи жените ни проститутки, навакса загубите.
Напива се и се дрогирва на половината пък към Хидес.
Пътешествието му скоро ще завърши.
Боговете имат много врагове, страх, болка, страх от смъртта,
любов към длъжността или имуществото.
Но когато страха е смесен с омраза, всичко е възможно.
Сенатори. Императора на Рим.
Махнете се от пътя.
Сенатори.
Подарък за вас, по случай празника на Август: силен и грациозен,
отгледан за войни, привикнал с бремето.
Мъдър за неговото поколение.
Гормей, познавайки само чистата душа.
Позволете да ви представя,
Инцитат, новия сенатор на Рим!
Ще се отнасяте с него като с равен, във всеки дебат.
- Сериозен ли беше? - Повече от сериозен.
Обичам те.
Акте, вземи това.
Ценен е. Ще се откупите свободата, и ще ни отведе в друг свят.
Не, не мога да тръгна. Не мога.
Забрави закона, Акте. Ще намерим начин да го променим,
или ще го игнорираме.
Обичам те.
Знаеш че никога не мога да бъда твоя жена.
- Задръж го. - Не.
Това е всичко което имаш. Единственият спомен от майка ти.
Помня я и без него.
Не, Луций. Не, моля те, не.
Вземи го, моля те. Моля те, вземи го.
Моля те. Вземи го!
Акте.
Вдигни.
На посещение ли дойдохме в този бордей или да го атакуваме?
Господарю, в града има християни.
Вярно ли е че тези християни са варвари?
Да, господарю. Намерихме останки от разкъсани деца.
- Останки? - Да.
- Донесохте ли ги? - Не, императоре.
Жалко.
После може да ги видя.
Все още не мога да разбера защо слязохме чак тук.
Повярвате ми сър. Струва си. Никога досега не сте виждали нещо подобно.
- Момче ли е или момиче? - Каквото си поискате.
Не можете ли по бързо?
Каквото и да е това, искам го в двореца.
Да, господарю.
- Тук? - Да.
Изпращаш ме при боговете.
Завещавам ти Хедес.
Британий. Октавия. Бързо.
Вземи я.
Клавдий, вземи я.
Да живее Клавдий, императора на Рим.
Поздрави баща си, Британий.
Татко каза че заминаваш.
Повече няма за какво да остана.
Къде отиваш? Не и в Рим?
В Гърция.
В страната, където си се родила.
Там, където обичат музиката и поезията.
Там, където всичко е възможно.
Ела с мен.
Акте, тръгни с мен.
Ще завоюваме Атина, с китарата ми,
аз ще пея а ти ще танцуваш.
- Ще танцувам? - Ще се поопражниш.
Къпещи се в заслепяваща любов, топлени от неизгарящ пламък.
Ще бъде весело.
И рано или късно Рим ще забрави за нешето съществуване.
- Ти ли си Луций Енобарб Нерон? - Луций. Не!
Имаш ли по хубави дрехи?
Мислех че съм те загубил.
Мислех че си мъртва.
Бях.
Кое е това момиче?
- Казва се Акте. - Красива е.
- Робиня ли е? - Както и аз.
Господарке?
Всичко ли е както го помните?
Да.
Чичо ви Клавдий, тоест, императора
заплати за възстановяването на дома и нареди,
всичко да е както е било.
Как е той?
Никой не му се надсмива сега, когато е император.
- Добър човек е. - А жена му?
Госпожа Месалина?
- Е, аз... - Да?
Зная само каквото съм чула, господарке.
Слухове?
- Рядко е в двореца. - Има любовник?
По-лошо. Магически ритуали в гората. Не се прибира до зазоряване.
А децата си? Обича ли ги?
Обожава сина си, Британий. Бедния.
Има епилепсия, болеста на боговете. Готова е на всичко за него.
Обича го повече от живота си.
Сега ни остави.
Боиш ли се? Аз също.
Света ни се преобърна онази вечер.
Но сега сме отново заедно. Това е нов живот.
Трябва да се убедим че е последния.
Рим е бойно поле. Гнездо на змии.
Трябва да се защитаваме един друг.
Грижи се за мен Нероне. Нужни са ми силата и любовта ти.
Въведете ги.
Да въведат кого? Каква е играта?
Не ти ли е казал?
- Агрипина? Не. - Да.
Агрипина. Нерон. Добре дошли у дома.
Господарю, благодарим ви за закрилата,
и за всичко което направихте за нас.
Нероне. Станал си строен млад мъж. Помниш ли ме?
Как мога да забравя единственият който бе добър с мен?
Октавия!
Има ли нещо нередно?
Последния път господарю, когато бях в тази зала,
главата на баща ми беше в поднос.
Лунатик нападна майка ми, и беше опрял нож на гърлото ми.
Много от присъстващите тук го видяха и не направиха нищо.
Нерон, кажи нещо което мога да направя за теб.
А не направи ли вече достатъчно?
Върнаха се от изгнание. Състоянието им бе възвърнато.
Единственото което им лисва - чувството на благодарност.
Благодаря, Месалина.
Дори грубостта е извинителна, когато е поднеса с добри маниери.
Домиция моля те,
да приемеш благодарността ми, за това което направи за сина ми.
За това, че е бил сред робите, на полето, укрепило е тялото му.
Но не и ума му.
Трябва да се наблегне на образованието му,
за да може да вземе мястото си в сената.
Исках да му направя подарък,
на който да се радва. Но ако държиш на възпитанието...
Сенека.
Сенека. Къде е Сенека?
На Корсика. В изгнание.
На косъм избегна смъртна присъда. Той е най-лошият...
Достатъчно.
Сенека да бъде помилван. Изпратете някой за него.
Луций, върна се.
Баща ми...
Искам да ти покажа нещо. Ще се върнеш преди да е разбрал.
Липсваше ми.
Исках да видиш това, нощният Рим.
Красиво е. Толкова много факли.
- Не спят ли? - Не могат.
Денем е забранено за тежък товар.
Така че никой не спи. Милиони хора.
Властните патриции контролират цялото богатство,
а около тях са безименните,
отчаяните,
водещи война за живота си.
Такъв е света, не само Рим.
Света е такъв, какъвто Рим го прави.
Какъвто императора го направи.
- Искаш да станеш император? - Не.
Днес стоях до него.
Ако спечеля доверието му,
може, може да му напомня за това,
че другите хора предпочитат да останат забравени.
И така, кога заминаваме за Гърция?
Твоята музика, моите танци, от които ще заплачат богове и пастири.
Дразня те.
Само те дразня.
Искам да тръгна, но сега не мога.
Нужен съм на майка ми.
Може да е в опасност. Трябва да се грижа за нея.
Но ще намеря начин да бъдем заедно.
Кълна се.
Мога да бъда търпелива.
Луций Аней Сенека.
Къде е момчето?
На Корсика да не са откраднали учтивостта ти?
Аромата на Корсиканския цвят се носи далеко над морето.
А смрад та на Рим осквернява въздуха на целят свят.
Показвам достатъчно уважение, като се предавам
в ръцете на старите врагове.
Рим, се нуждае от велик мъж.
Новост за империята.
По залез дори на зайците сенките се издължават.
Зная разликата между хората и сенките.
Сянката на ръката на сина ми ще се простира над цялата империя.
Беше предсказано.
Ще бъде император.
Разбирам. А той знае ли?
Не, засега не. Когато е готов.
Сега е мой дълг да му разчистя пътя, и да го защитя от Месалина.
А какво искаш от мен?
Учи го. Отвори му очите и дисциплинирай ума му.
Въоръжи го със знания за света и за него самия.
Направете го пригоден да управлява.
Да създам идеалния император?
- Тщеславие. - Не.
Не, само ако гордостта те води в това.
Чуй, съдбата те доведе в двореца и до този избор.
Това не е ли твоята философия?
Не. Не. Седни право в седлото.
Коня е благородно животно. Очаква и ездача да е такъв.
Послушай го.
Как мога да седя в такова седло?
Коня се подвива от тази нелепа сбруя.
- Не е нелепа, благородна е. - Нелепа.
Лунатик.
Нероне. Трябва да се научиш на дисциплина.
Послушах го. И направих каквото искаше. Не го ли чу?
Кой е по непокорен? Коня или ездача?
Сенека?
Какъв е крайния резултат на постъпката ти?
Нито ти нито коня ще участвате в някаква церемония.
А в крайна сметка показа свободния си дух.
- Както желаете... - Защо се върна през оградата?
Защо да те слушам?
Защото, може би,
може би много което да чуеш.
Мога да играя комедия и трагедия.
Не е ли нужно само това за да бъда сенатор?
Можеш ли да защитиш майка си с няколко шеги?
Искаш или не искаш, предстои ти труден път.
Мога да ти покажа пътя,
дори и да се спъвам от време на време.
Трябва да си зададеш два важни въпроса.
Кой съм?
И какво искам?
Отговори си, честно.
- Искам... - Какво?
Амбиции.
Стоиците не презират ли амбициите?
Ако на човек му е писано да постигне това, което другите смятат за невъзможно,
от неговата гледна точка е невъзможно да се игнорират амбициите.
А ако се провали?
Значи, е намерил истинската си съдба и е длъжен да се прими с нея.
Зная че има идеална империя,
и империя която съществува.
Ако има начин да се създаде империя,
която е справедлива и милосърдна,
искам да изиграя своята си роля.
- Надсмивате ми се? - Не, усмихвам се.
Понеже обичам Корсика и може никога вече да не я видя.
Понеже трябва да остана в Рим. Защото сега не мога да те оставя.
Рисковано начинание е. Какво е?
Нещо което трябва да знаете.
Може да промени мнението ви.
Има жена която обичам. Робиня е.
Ако е нужно, ще пожертвам всичко, което съм или ще бъда,
за да разделя живота си с нея.
Няма да ти е трудно да се ожениш за робиня.
Нерон, наистина ли е толкова специална?
Тя е живота ми.
Бих желал да е тук.
- Ще поговоря с Домиция. - Наистина ли?
- Ще видя какво може да се направи. - Мамо.
Благодаря ти. Благодаря ти.
Девойче, моля те ела тук.
- Ти ли си Акте? - Да, госпожо.
- Имаш ли нещо да ме питаш? - Не, госпожо.
Лоялност и дискретност.
Разбирам защо синът ми те обича. Искам да живееш с нас.
Нерон се нуждае от теб. Не виждам причина да не си от любовниците му.
Изпрати Акте и баща и далеч. Трябва да тръгнат веднага.
- Защо? - Защото те моля за това.
- Не. Тук са от много години... - Изпрати ги във фермите на Сардиния.
И ако императора някога попита, къде и как жена му, дъщеря ти Месалина,
прекарва нощите си, а понякога и дните си, няма да му кажа.
Акте. Майка ми говори ли с теб?
- Махни се от мен. - Какво има?
Поискал си да ме купи. За да стана твоя любовница.
За какво говориш? Никога не бих го направил. Познаваш ме много добре.
Мислех че те познавам.
- Станала е грешка. Недоразумение. - Не искам да съм ти курва.
- Искам да ми бъдеш жена. - Знаеш че не може.
Може. Ще намеря начин.
Но до тогава се нуждая от приятелите си.
Нужни сте ми.
Всички ви.
По специално ти.
Станала е грешка.
Рим! Прекрасно.
Най-накрая, достойна публика.
Разказвал ли съм ти за нощта, когато представях "Херкулес" на великия Август?
Да, стотици пъти.
Там завий на ляво.
Но Рим е направо.
Не отиваме в Рим. Отиваме в Сардиния.
Трябва да ви отведа до винарната на Домиция.
Не, станала е грешка. Ще живеем с Нерон.
Акте.
Не отивам никъде другаде освен Рим.
Избягалия роб го грози смъртно наказание,
убийството ти ще ми направи удоволствие.
Татко.
Татко!
Тате, ранен ли си?
Никога не съм бил добър във военните роли.
Трябва да побързаме. Познавате ли някои в Рим?
Итий. Помогни. Помогни.
Съжалявам. Домиция е трябвало да прати някои с тях.
- Трябва да се е случило нещо. - Да, наистина.
Видели са шанс за бягство и са се възползвали.
Нерон, на робите не може да се вярва.
Скъпи.
Послушай ме.
Клавдия! Клавдия!
Клавдия!
'Павел от Тарсус, раб на Исуса Христа,
към всички живеещи в Рим, възлюбен на Бога, призван светец...'
'Вярата ви се разнася из целият свят.
И самият аз искам да ви видя, за да ви преподам някои духовни дарове
и да се утешим с вас с всеобщата вяра'
'Време е да се събудим от съня си.
Спасението ни е по близо от колкото вярваме.
Нощта е изнизва по бързо. А денят се скъсява.
Нека изоставим нечистите дела и се предадем на просветлението.'
Престани. Престани да гониш мечти.
Никога няма да ги хванеш.
Луций, ще разбие сърцето ти.
- Пълно? - Добре. Добре, Аполоний.
Не беше лошо за сутрешно матине.
Прочетох послание от Павел от Тарсус.
Има нещо което ще оцениш.
'Няма разлика между Гръка и Евреина,
защото Господ е еднакъв за всички, и е щедър за този който го зове.
И всеки, който зове името господне,
ще бъде спасен.'
Клавдий. Прибрал си се рано.
Децата ни ще се радват.
А ти?
Излизаш ли?
Да, бих искала да остана с теб. Трябваше да пратиш съобщение.
Все пак остани.
Не мога. Прости. Асиний Марцел дава вечеря по случай годежа на дъщеря си.
Чух че, Асиний се готви да се противопостави на реформите ти в закона за наследството.
И вероятно ще се напие,
и искам да съм там когато виното развърже езика му.
Какво бих правил без теб?
Месалина.
Остани, моля те.
Ако не закъснея, ще дойда в стаята ти.
- Вземам те за съпруг. - Вземам те за съпруга.
Пред Дионисий и за свидетели неговите деца.
Клавдий, моля те, не е това което си мислиш.
Просто невинна церемония. Игра.
Глупава игра със стария бог, за добра съдба.
Клавдий, ти ме обичаш. Винаги ми прощаваш.
Моля те. Аз съм майка на децата ти.
Беше Агрипина, нали?
Клавдий, пази се от тази жена.
Защити живота на сина ни. Умолявам те.
Умолявам те! Спаси сина ни!
Едновременно чичо и съпруг.
Клавдий издаде особен декрет, за да узакони този брак.
Мислиш ли че ще успее да се справи с този възел?
Дори няма да опита. Това е политика, не е любов.
Хейл Клавдий!
Сената ви желае дълъг и щастлив съвместен живот.
Молим да приемете нашите искрени поздравления
в този славен, радостен ден.
Благодаря, Септимус.
Но този ден е още по радостен от колкото предполагате.
Нерон.
Нека всички присъстващи тук бъдат свидетели на това,
че осиновявам този прекрасен млад мъж,
и го обявявам за свой син Луций Клавди Нерон.
Октавия, излез напред. Британий, ти също.
Британий.
Британий. Дръж го. Дръж го здраво.
Помогнете тук.
Дръжте го. Всичко е наред. Всичко е наред.
Знаех че ще те намеря тук.
Акте.
Къде беше? Къде беше?
Баща ми умря.
Какво се случи?
Толкова съжалявам.
- Липсваше ми толкова много. - И ти на мен.
Майка ми ми каза, че Домиция ви е изпратила,
но сигурно сте избягали.
Не. Не.
Чуй ме. Трябва да се върнеш в къщата на Ития.
- Ще дойда за теб. - Кога?
- Скоро. - Но сега имам нужда от теб.
Ще дойда за теб.
Обещавам.
Троя паднала.
Но Еней, син на Афродита,
отплавал на запад, за да намери нов град и велика съдба.
Кръвта на Еней тече в могъщите вени на Цезаря.
Величествено начало.
Троянската кръв е източник на нашата знаменитост, нашето мъжество.
Прекрасно встъпление. Страстта на младостта и актьорска ловкост.
Тези стари глупаци ще го намерят за неотразим.
Нима действително искаме, кръвта да изтече до смъртта?
Или сме длъжни да отдадем почест
и да ги освободим от тежкия данък?
Нерон, би ли споделил мнението си с нас за обстановката в Британия?
да оставим ли легионите си там, да изкарат още една зима
под постоянните атаки, или това не е изгодно за империята?
Септимий. Не може ли да се обърнеш към мен директно?
Ако наредите на генералите ни да превземат този унил,
отвратителен остров,
тогава сме длъжни да обезпечим безопасността си.
Не.
Започването на нова кампания ще бъде безразсъдно и неразумно.
Не трябва да го правим.
Исках само да изкажа мнението на Императора.
Той ми го каза, и аз...
Как се осмелява да се изказва в сената? Това е възмутително.
Сенатори! Сенатори!
Чакам новини от Британия.
Само когато имам последните и точни рапорти от там,
ще мога да взема решение по въпроса.
Акте?
Коя е Акте?
Никоя.
Акте. Струва ми се, че това е момиче от неприличните песни на който учиш Британий.
Не са неприлични, а комични.
Неприлични са.
На гръцки са, а ти не го знаеш.
- Как е Британий? - По добре.
Но може да го ободриш.
Иди и го научи на неприлична песен.
Искам да те помоля за услуга.
Каква?
Научи ме да свиря на лира.
Сериозна съм.
За това трябват години.
Зная. Ще ме научиш ли?
Има много добри учители.
Теб кой те учи?
Роб. Беше добър човек.
Обичаше ли го?
Видях как музиката ти разплака генералите.
Видях и как деца играят с удоволствие.
Ако трябва да съм с теб за цял живот, никога не би ми омръзнал.
- Октавия. - Сега не казвай нищо. Моля те, не още.
Не. Няма да се оженя за нея.
- Императора заповяда. - Ще говоря с него.
Не, няма. След женитбата ще бъдеш консул на двореца.
Сената вече подаде петиция до Императора.
Искат да станеш правно правен консул следващата година.
Консул?
Това означава власт, това означава безопасност.
- Заради момичето ли е, робинята на Домиция? - Акте.
Няма е. Забрави я.
Нерон. Нямаш избор.
Вече си толкова близо до Императора, че си станал препятствие
на опасни и амбициозни хора.
Не разбираш ли че стигнахме до там,
че робите пробват храната и виното ни преди нас?
Съществуват моменти, когато трябва да отделиш емоциите си
и да следваш пътя, който разума ни показва.
Знам съдбата ти.
И знам и цената и.
Моля те, Нерон. В опасност сме.
Нужна ми е защитата ти. Не ме разочаровай.
Укрепи връзката ни с Императора. Вземи Октавия.
Наслаждавай се на хубава и любеща съпруга.
Когато, и където да си Луций,
тогава и там съм аз Луция.
Кост от твоята кост,
плът от твоята плът.
Нерон!
Защо?
Нямах избор.
Направих го заради майка ми.
- Направих го заради теб. - Заради мен?
Мислиш си че ми е лесно? Нали?
Акте, повярвай ми,
когато мине опастноста, ще го анулирам.
Когато мине опастноста?
Това е брачната ми нощ, а аз съм тук.
Тук съм.
Взех решение за положението в Британия.
Искам да поставя ред в безпорядъка, веднаж и завинаги.
Ще се присъединя към легионите ни, и ще взема още свежи сили.
Вие?! На война?
Всички нас ни безпокои
безопасността на Императора,
и съм длъжен да ви напомня, че не притежавате никакъв военен опит.
Смятам да променя положението веднага.
И да оставите Рим без баща? Сега?
Септимий, може да съм сакат, но не съм безмозъчен.
Последният декрет за подпис, госпожо.
Добре.
Императорския печат.
Имам решение. Искат да натрупам опит в управлението.
Императора скоро ще се върне.
И когато си дойде, ще го помоля да управлявам Гърция.
Благодаря ти, Акте.
Беше така търпелива, чака толкова много.
Да живее Клавдий! Сената и народа на Рим!
Британия е наша.
Кралете и племенните вождове са в Рим, в окови.
Обещах ви победа.
И въпреки че нямам военен опит, имате победата.
Какво значи това?
Никога по рано не е сечена Императорска монета с лика на жена.
Разбира се, ако не е покойница.
Признайте си че е добра, нали?
Полудяла ли си? Съвсем ли си откачила?
Кажи?
Аз съм жената на Императора.
Жената, която те спаси от Месалина.
Жената, която защитава семейството ти, докато те няма и си играеш на война.
И докато те нямаше, някои си мислеха, че ще се облагодетелстват без теб.
И жена ти им даде нещо което да мразят.
'Добрия стар Клавдий! Май не е толкова лош колкото е.'
'Как ни липсва, как ни е нужен.'
Сега, ако не ти липсва чест,
жена ти е приготвила пир: отпразнуване на триумфалното ти завръщане.
Направих ново завещание.
Скоро съдържанието му ще бъде огласено.
Това което смяташ че е най добре за синовете ни, ще бъде добре и за мен.
Затова исках да си първата която ще го узнае.
Нерон е най големият ми син по закон,
но не мога да пренебрегна кръвта си и семейството си.
Британий, а не Нерон ще стане император.
Кого очакваше?
- Няма да дойде. - Ще дойде. Ние...
Да?
Довечера ще говори с Императора.
И ако Луций го направят управител на Гърция, ще отида с него.
Не, Акте.
- Мислех че ще разбереш. - Разбирам. Но искам...
Какво?
Нищо. Ще се моля за теб.
Гъби.
Намерих ги дори в Британия.
Но не са като нашите. Храната на Боговете.
Мисля че храната на боговете,
е по добра от воняща плесен растяща под дървета и камъни.
Нерон. Удовлетворих молбата на сената.
Ти и Децим Торкват ставате консули догодина.
Благодаря татко. За мен е чест, но...
Но?
При всичката ми скромност, зная добре Рим и институциите му.
- Доказа го не веднъж. - Но не знам нищо за империята.
- Каква е мисълта ти? - Управлението на Гърция.
Гърция? Ето това е изненада.
Много добре.
За новия управител на Гърция.
Татко.
Татко!
Почакайте.
Оставете го.
Оставете го!
Императора е мъртъв.
Не.
Бур. Постави допълнителна охрана. Никой да не влиза или излиза.
Стража.
Тигелин. Ела с мен.
Господарке.
Махни се от пътя ми.
Ако заминеш, ще умреш. Ти, Акте и майка ти.
Британий никога няма да ми навреди.
Може би не, но хората които го направиха Император - могат.
Или главорезите ще вдигнат гражданска война. Ще загинат хиляди.
Не разбираш ли?
Това е момента за който работихме.
Света спи.
Хората мечтаят напразно.
Но утре, на зазоряване,
можем да сбъднем мечтата си.
- Какво става? - От къде да знам?
Къде е Клавдий? Случило ли му се е нещо?
Хора излиза на сцената, драмата започва.
Сенатори!
Благородници и народе на Рим!
Клавдий, нашия Император е мъртъв.
Болестта на великото му и щедро сърце,
лещи Рим от баща.
Но в мъдростта си,
не ни остави без да не назове наследник.
Потомък на божествения Август,
човек, любим на сената
и народа,
Луций Клавдий Нерон!
И идея си нямаш, колко пъти съм мечтала за този момент.
А сега стана.
Сега си Император, Нероне.
Толкова е голяма.
Ако боговете позволят глупостта ни да надделее,
нашата империя ще изчезне от лицето на земята,
както виното, излято върху горещ камък.
Какво да правя?
Докато ни грози опасност по провинциите,
не трябва да завземаме повече територия.
Великата победа на Клавдий в Британия,
в крайна сметка е опасно финансово поражение.
Не можем и да изкараме армията: граничещите с нас провинции,
ще си помислят че сме слаби.
Алчността е най-великата заплаха, с която трябва да се сражаваме.
Можем да понижим двойно данъците,
ако сме сигурни, че прибраните данъци пристигнат в хазната непокътнати.
Трябва ни поддръжката на сената.
Не, някои може да ни види.
Кой? Императора?
Все още си моят Луций.
Луций за теб, но Нерон за целия свят.
Майка ти знае ли че съм тук?
- Докато не отслаби хватката си... - Какво прави тя?
Няма от какво да се боиш.
- Остави я. - Не.
- Какво може да ти направи? - Тя е това, което го връща към миналото.
Тя го обича.
Тя обича това което е бил, е не този който трябва да стане.
Ще и се доверява, ще следва съветите и.
Кой знае каква опасност може да се зароди в главата на невежо дете.
Когато първата любов умре, лишава всички ни от сила.
Между другото, писано им е да са заедно.
Тези които те видяха в изгнание,
не са мислили че ще си, жена на един Император и майка на друг.
- Тя не може да му стане жена. - А ти можеш ли?
Зная какво е най добро за сина ми.
А ти, учителю, ще правиш каквото заповядам.
Служа на Императора, не на теб.
- Не те обичам. - Не искам да те изгубя. Не мога.
Заслужаваш мъж който да те обича.
Но аз искам теб.
- Не ме интересува че обичаш друга. - Но мен ме интересува.
Защо измъчваш и двама ни?
Октавия, няма да позволя да си пропилееш живота.
Искаш или не, ще ти дам шанс да си щастлива.
Аз, Октавия,
не родила нито синове, нито дъщери,
се признавам, в безплодност.
Съгласна съм с постановлението на консула да анулира брака ни.
Всичко свързващо ни е разкъсано.
Трябва.
Дори не знаеш къде отиваш.
Къде отиваш?
Няма значение.
По далеч от тук.
- Нека дойда с теб. - Не.
Не. Може да си нужен на Рим.
Ще ми липсваш. Ще ми липсваш.
Как можа да се случи?
Как позволи на сина ми да те замени с робиня?
Мислиш си че го познаваш, нали?
Тигелин.
Стража.
{Y:i}След седмица
Добра вечер.
- Коя е? - Попея. Два брака, развод и погребение.
- Надявам се, не твоето. - Все още не.
Мисля че вече те е омагьосала.
Не ми е по кесията.
Надявам се, че не е толкова глупав, че да я представи днес.
Ще бъде голямо оскърбление. Не може да я представи като съпруга.
Само не и развратна робиня.
Хипократ. Най развратния от всички.
Това чух за теб.
Попея, ако бях на твое място, щях да се науча да си стискам езика,
за да не ми отреже главата.
А ако бях теб, нямаше да се боя да ги изгубя и двете.
Британий, син на божествения Клавдий и мой брат.
- Това е Домиция, баба му. - Май си забравил, че се познаваме.
Познавате робинята, а ви представям свободната жена.
- Здравейте. - Мислех че си приятелка на Октавия.
Приятелска съм на този,
който има смелостта да следва зова на сърцето си.
и не обръща внимание на неодобрението на Хипократ.
Мислиш ли че беше пряма?
Естествено.
Всички лъжци мислят каквото казват, докато не го кажат.
По мила си от колкото те помня.
Кожата ти е побеляла. Със сигурност трябва да избягваш слънцето.
А очите ти, изпълнени с надежда.
Да, такива са.
Убий! Убий! Убий!
След него.
Сега ще видиш звяра.
Убий! Убий!
Ако сега поискам гласа им, как мислиш, какъв ще е?
Убий! Убий!
Народе на Рим!
Обръщам се към всеки от вас.
Ами ако този човек, ви беше брат?
Ами ако този човек, ви беше син?
Ще пощадя живота му,
защото не искам да се пролива кръв в мое име.
Но ще получите спорта. Сто дни игри.
- Кой ще плати за тях? - Той.
След седем дни ще открия Нерония.
Купува сърцата им.
Състезания по гимнастика, езда и музика.
Никаква кръв. Изгуби ги.
Всеки римски гражданин ще получи от мен подарък в размер на 400 систерции.
Последния ден на фестивала ще бъде най великия.
Този ден,
ще взема тази жена за съпруга.
Не е от патрицианска кръв, но е обладана от добродетел,
сила и благородство, присъщи на вас.
Защото аз не съм само управителя на империята,
а и управител на всички римляни.
- Ти къде? - Назад!
Оставете я.
Юнона Пронуба - бди над младоженците.
Нерон - бди над теб.
Затвори очи.
Красива е. Не мога да я взема.
Настоявам. Трябва да ме слушаш.
Аз съм бъдещата императрица.
Поздравления.
Акте, това е Павел от Тарсус.
Тарсус? Далеч е от тук. Какво ви води в Рим?
- Да доставя съобщение. - На кого?
На народа на Рим. Имам добри новини.
Дойде време да предприемем мерки,
за укрепление силата на империята.
Радвам се че преди всичко Императора мисли за нашата сила.
Значе предлагате да увеличим легионите и да намалим данъците?
Стойността на действащата ни армия
вече надхвърля максимално чистия доход,
получаван от провинциите, които са завойвали.
Палас, нали?
Осмеляваш се да даваш показания на сенатори и рицари,
които са финансово начетени повече от колкото,
нещастен роб, който е станал прославн секретар?
Палас говори с мое разрешение.
Трябва да преместим легионите си
на границите, които ги грози най голяма опастност.
А какво ще предотврати въстанията в другите провинции?
Справедливия данък ще създаде порядък в тези провинции
по ефектно, отколкото легионите.
Справедливо облагане? Искате да намалите данъците?
Но вашия собствен секретар каза,
че текущите доходи не покриват разходите.
Господа, благодаря на боговете,
че у нас има двама или трима чесни губернатори на провинции.
Другите назначават подкупни чиновници,
които помежду си правят състояние.
Повече от половината,
което се събира, и доставя в Рим.
Но самите губернатори оставят за себе си малко от това което крадат.
По голямата част изпращат като данък на власт имащите в сената,
които са лобирали за тяхното назначение.
Невероятно. Какво нелепо обвинение.
Ще създам императорска комисия, която ще разглежда всеки аспект
от събирането на данъците.
Ще имат пълномощията на всеобщ одит и арестуване.
Чиновниците ще се назначават от императора.
Закривам заседанието до утре сутрин,
когато въпроса за реформите ще бъде гласуван.
Действаш твърде бързо.
Познавам наказанието за ненавиждания.
Баща ти умря, понеже бързаще твърде много срещу Калигула.
Толкова приличаш на него.
Не мога да изгубя и теб.
Няма да го понеса.
Всичко което правя, го правя за теб.
Нямаш идея каква цена платих за това.
Зная цената която заплатиха другите.
Нерон.
Ще проведеш ли реформите независомо от цената?
Какво искаш да кажеш?
Ако настроиш сената срещу теб, ще поставиш всичко на риск.
Акте разбира какво се опитваме да направим.
- Защо и ти не можеш? - Тя не разбира нищо.
- Защо не му се доверявате? - Не смей да ме прекъсваш повече.
Не се отнасяй с нея така!
Ако не се доверяваш на решенията ми, то се довери на Сенека.
Ти го направи мой наставник.
Искаше да стоиш редом с Императора и да промениш света.
Сега можеш да го промениш.
Ти можеш.
Ние можем.
Порид.
''П'', ''о'', ''р'', ''и'', ''д''.
- Мислех че си против, драги Септим. - Против съм.
Но не искам, да се говори, че императора е напуснал сената
без един глас в негова полза.
Благодаря ти за подкрепата, но тя не ми е необходима.
Възползвам се от своите императорски, съдебни и консулски правомощия.
Реформите ще се проведат.
И когато оповестят поименно гласуването, народа ще разбере,
кой искрено защитава интересите му.
Не разбирам защо празнувате.
Чух всичко. Може Агрипина да е права.
За какво?
Сигурни ли сте че ще е безопасно с толкова врагове?
Сената не може да се изправи срещу него.
Народа ще ги разкъса на парчета.
Когато публикуват поимено гласуването,
дори стария Порид ще се моли да си даде парите.
Императора ги затика в ъгала,
ще бъдат принудени да търсят благоразположението му.
А тайно?
Тайно ще правят това, което правят публично. Разпускане...
Слухове.
- Един, два, малки. - Да, много малки.
Генерал Гарба е този който ни трябва.
Гарба се наслаждава на грабежите, власта,
и на красивите младежи.
Ако накараме Гарба да ни избави от Нерон,
кой ще избави Рим от Гарба?
Това трябваше да бъде тайно събиране.
Императора няма шпиони, но аз имам.
Имам оръжие с което да контролирам сина си отново.
Дайте ми време да го използвам.
Завещанието на Клавдий.
Трябва да е съдържало нещо неудобно, иначе щеха да го оповестят.
Как е младия Британий? Предполагам здрав?
- Ние имаме неше оръжие. - Генерал Гарба?
Как разбрахте?
Септим, Порид и майка ви.
Тайна среща.
Господрю, мога да накарам някои роб да я измъчва...
Не!
Остави я.
Тигелин.
Остави ме да мина.
Императора забрани да се доближавате до него.
Днес трябва да напуснете двореца, и получавате забрана да влизате повече,
докато императора не ви извика. Стража!
Премахва ескорта ми?
Заминете госпожо, моля ви.
Иначе ще прекарате още десет години сама на острова.
Добре ли си?
Трябваше да го направиш.
Нямаше избор.
'Когато умра, скръбта да не бъде дълга,
не искам разочарования, завист или злоба.
Предавам управлението на империята на Британий,
и моля Нерон да го подкрепя и съветва.'
Благородни Сенека?
Господарката ми желае да говори с вас.
Иска да дойдете колкото се може по бързо. Важно е.
Каза ни че си унищожила завещанието.
За глупачка ли ме имаше?
Септим и приближените му с
радост ще обявят Британий за своя нов император.
Нищожна марионетка. Той е надеждата им.
Няма да го направиш. Да унищожиш сина си?
- Да унищожиш мечтата си? - Нямам син, нямам и мечти.
Какво искаш?
Не, няма да те пратя на Корсика.
Всичко ще изглежда като наказание за лошите съвети.
За да укротиш сената, ще трябва да спреш реформите.
Иска да бъде тук, в двореца, до теб.
А Акте?
Акте трябва да напусне двореца. И повече да не я виждаш.
Знаех си. Как може да постъпи така с мен? Вещица!
Нерон. Умолявам те.
Запомни, Гнева е опасен. Гнева е безумие.
'Гнева обхваща ума на човек, подобно на дим, и с вкус на мед.'
Омир: 'Музо, възпей оня гибелен гняв на Ахила Пелеев...'
Черен и смъртоносен, на Гърците много злини е нанесъл.
Британий. Полудяла е?
Ядосана е.
И Британий е нейното оръжие, но...
Ораснаъл е слаб.
Боговете може да го приберат, преди да ни навреди.
Значи, аз, син на божествения Клавдий,
мога да се осмеля да им помогна?
Като политик, не виждам друг начин.
Като човек, никога не бих го направил.
За да запазя титлата си, трябва да убия брат си?
Така ли?
Татко!
Струва ми се виждам, непознат.
Сам той идва, ридаещ.
В снега безкраен.
Извинявай.
Може ли да ме научиш на тази.
Не и тази.
Не си ли спал цялата вечер?
Какво има? Нека ти помогна.
Ако света пропада, и хиляди хора
разчитат на твоята саможертва какво би сторила?
За хиляди хора?
Дори и за един.
А ако трябва да отнемеш живот,
за да спасиш хиляди?
Чий живот трябва да отнемеш? Какво е направил?
Убиец ли е?
Много ще умрат, ако той живее.
Докато не е направил нищо, не може да се съди.
Луций. Сега си Император.
Трябва да има друг начин.
Кой иска да направиш това?
Сенека?
Майка ти?
Ти обеща.
Обеща на всички ни по добър свят.
Остров Вентотен
'Скъпа Октавия.
Бих искала да споделя болката която това писмо ти носи.
Но се боя че имам лощи новини.
Нерон ще се жени за Акте през Май.
Толкова съжелявам.'
Ето и на теб.
Акте.
Изглеждаш добре.
Да ме няма за малко, и ти вче си имаш семейство.
Деца от Сибура. Сирачета.
Сега са мои деца.
Всеки път когато се срещаме, ми предлагаш по нещо.
Следващия път е мой ред, Марция.
Британий, ще дойдеш ли при нас?
За Нерон и Акте.
За всичкото щастие, което заслужават.
Сестра ми умря.
Октавия е мъртва.
Как?
Самоубила се е.
Удавила се е, когато е разбрала че ще се жените.
Кремирали са я.
Иска ми се вие да сте мъртви.
И двамата.
Брат ви е мъртъв.
Изглежда боговете го прибраха.
Завърши си делото. Направи го.
Чуваш ли гнева на боговете?
Не е гняв. А смях.
Отведете я далеч от тук.
Той ли беше? Бритаий ли трябваше да умре за благото на империята?
- Не. - Луций?
Ненависта на Домиция е голяма.
Това го разбирам.
Да си загубиш внуците.
Тя греши, греши.
Това си беше от болеста.
Кажи ми че не си го убил.
Не.
Закълни се. Закълни се.
Кълна се!
Прости.
Прости ми.
Остави ме.
Всичко което направих, всичко е заради нас.
Не. Не цапай ръцете ми с кръв.
Не може да ме напуснеш. Ти ме обичаш.
Как мога да обичам убиец?
Как мога да обичам лъжец?
Спасих живота ни.
Спасих живота ни!
Акте.
Акте?
Акте.
Майко.
Как вляза тук?
Акте е заминала?
Сега знаеш стойноста на робската любов.
Къде е Сенека?
Тук е. И не можеш да ме накараш да го заточа.
- Защото Британий е мъртъв? - Завещанието на Клавдий сега е безполезно.
Имам завещанието,
но стана на пепел, след като реших да го използвам.
Как можа да повярваш че наистина ще те нараня?
Трябва да се научиш да бъдеш Император.
Сега си в безопастност. Знам че ще намериш сили.
Вече си готов.
Сине мой.
Как е могъл?
Да убие брат си?
Луций не е убиец.
Поиска съвета ми, но не разбрах, че той...
Трябваше да направя нещо. Трябваше да разбера.
Не си виновна.
Имах му доверие.
Може би баща ми беше прав.
Не трябваше да се влюбвам в него.
Любовта не е избирателна.
истинската любов е абсолютна.
Достатъчно силна за да устои дори на омразата.
Господ ни е създал по свой образ.
Неговота любов е и наша.
Любов която винаги пази,
доверява се, винаги се надява,
винаги се успокоява.
Задушава ме.
Трябва да търпиш незгодите, за които няма цер.
И работи, за да въплатиш съдбата си.
Нямам сили.
Зная, че без Акте ще бъде трудно.
Намери нещо за което те е грижа, и ще намериш сили.
Когато съдбата ни среща с предизвикателствата,
не е защото е трудно
да изгубим вярата в себе си, а защото харесваме самоувереноста си.
'Длъжни сме да се държим като хора, и да се борим за делата си.'
'Засега сме само двама, величие от два слаби клина.'
Положението никога не е било по непоклатимо. Власта ти е неоспорима.
Неоспорима?
Как може да препостроя империята без страх за живота си?
Тя иска да контролира всичко.
Само император, който сам си е господар,
може да управлява империя.
А докато майка ми диша,
как можем да се стремим към нещо? Бих искал, да е мъртва!
Върни го.
Нерон. Върни го.
Върни го!
Майко.
Е, значе ти ще бъдеш.
Тигелин.
Беше предсказано.
Не вярвам на предсказания.
Нека бъде в отробата, която го роди.
Искаше да ви предам това.
Остави ме.
Тигелин. Тигелин, намери Акте.
Започни с дома на Ития. Ако я няма там, търси навсякаде.
Разбра ли? Разбра ли?
- Доведи ми я. - Слушам господарю.
Подбираме много деца на улицата. Болшинството са изоставени и сираци.
Също така расте и броя на хората които искат да чуят словото Господне.
Мнозина искат да се покръстят.
Тате. Направи смешното лице.
Ти ли си Итий?
- Ти? - Аз съм Итий. Това е домът ми.
- Любовницата на императора. Къде е? - Не знам.
Акте. Тук ли е?
Не. Ще го направя.
Давай. До колкото ми е извесно загубата няма да е голяма.
Нерон никога няма да повярва че сама съм го сторила. Ще обвини теб.
Ще ти отрежат ли главата? Или ще те разпънат?
Не съм ли ценна? Кажи му че ме няма, че съм в Гърция, сама.
Ще разбере какво означава това.
А сега си върви.
- Нерон ще намери някои друг. В това съм сигурен. - Махай се!
Махай се!
Господарю, не можах да я намеря.
Казаха ми, че е отишла сама в Гърция.
Императоре, от опит се знае че на роби не трябва да се доверяваш.
Особено на жени.
Ако ви потрябвам...
От съпруга на императора, стана императрица на отчаянието.
Нерон върви към тъмнината,
но ние стеб сме свободни да вървим към светлината.
Все още го обичам.
Не мога да повярвам, че е изгубен.
- Искаш да го спасиш ли? - Искам, да.
Акте.
Отчаянието е грях на гордоста.
Можем ли да разберем Божия замисъл?
Да узнаем целите му?
Изпитва ни.
И изпитанията му са тежки.
Понякога Господ ни води през долината на абсолютния мрак.
Тези които вярват в него, безопастно ще преминат.
Ние се водим от вярата,
а не от знаците.
Тогава какво да направя?
Не зная.
Моли се Господ да ти покаже. Моли се.
Марция.
Попея.
Може ли да се присъединя?
- Да не се боиш от тъмнината? - Страх ме е в какво може да се превърне.
Не.
Имам нещо по добро.
От Египед. Убеждава фараоните им, че са богове.
Сената очаква указания по закона за освобождаване на роби.
Наистина ли искаш да им предам това?
Точно така.
- Ти сериозно ли? - И още как.
На сената е заповядано да присъства на сватбата.
Също така трябва да танцуваме,
и да вземем участие в учебни гладиаторски игри.
Сериозно ли?
Упоен е. Изгубил се е.
Кажи му че не можем да го направим.
Опитах, и не можах. Той...
Вече не мога да му помогна.
Значи, времето дойде.
Порид?
Бур?
И без това умирам. За благото на Рим,
моля, без повече убийства.
Време е да ходя.
Клавдия, моля те, занеси го в двореца.
- Не страда ли достатъчно? - Моля те.
Сенека? Сенека също?
Най вече той.
Остави ме.
Акте.
Луций.
Толкова ми липсваше.
Върни се при мен. Върни се при мен, моля те.
Толкова съжелявам. Срам ме е.
Срам ме е какво направих. И това което трябва да направя.
- Трябва? Винаги има друг избор. - Не разбираш.
А ти?
Помогни ми. Помогни ми.
Помогни си сам.
Акте.
Как да ти помогна ако сам не си помагаш?
- Какво да направя? - Направи саможертва.
- Още една саможертва?. - За твое добро е.
Звучиш като майка ми.
Пожертвай мечтата си, която вече предаде.
- Не, все ощо мога да променя света. - Не можеш.
Но можем да бъдем заедно. Но не и в двореца, където бяха убити майка ти и брат ти.
Нищо не трябва да те свързва със смърта.
Луций, ела с мен.
Остави Нерон зад гърба си.
Не мога.
Порид?
Защо не празнуваш?
Жалко че не показва пътя към Хедес.
Този път е различен за всеки.
Без значение.
Септим и Порид ще те чакат.
Тигелин ги изпрати по рано.
Не е ли поразително?
Човекът убил баща ми, ми е най верен приятел.
- Защо ме предаде? - Защо предаде нашето дело?
Нашето дело привършва.
А моето започва.
Подарак, заради нашето приятелство.
Решено ти е да умреш като стоик. Защо се боиш от смърта?
Смърта е само забвение.
Мъдреца се наслаждава на живота който живее,
но не и докато го губи.
Избягва необходимоста, заради слабоста си,
но необходимоста не му избягва.
Кръщавам те в името на Отца, и Сина, и Светия дух.
Амин.
Кръщавам те в името на Отца, и Сина, и Светия дух.
Амин.
Кръщавам те в името на Отца, и Сина, и Светия дух.
Амин.
Опитах се.
Молих се, но Той не ме чу.
Всичко от което се нуждаем е вяра.
Направи крачка към Него.
Кръщавам те в името на Отца, и Сина, и Светия дух.
Домиция.
Чух че си мъртва. Надявах се да е така.
Нужна ми е прошката ви.
Не исках да навредя на Октавия или Британик.
Ако бях по мъдра, ако знаех какво...
И двете се обвиняваме. Но нито една не би могла да ги спаси.
Молим мъртвите за прошка.
Може би, мъртвите биха искали,
да си простим самите,
и една на друга.
Марция!
Погрижи се за него?
На улицата. Бързо! Бързо!
Бързо. Бързо.
Господи, чух гласа Ти, и те моля.
Бъди милостив.
Павеле, на сам. Елате, елате.
Клавдия. Клавдия.
- Виждала ли си Марция? - Не, не съм.
Не, не, не, Акте. Не бива. Много е опасно.
- Но може да е дошла тук. - Акте!
Марция.
Господи, разбрах,
бих направил всичко в името на Исуса Христа,
победителя на смърта
и даряващият ме със сили.
Покажи ми отново сиянието на Твоята слава.
Нека това дете бъде светлината.
За другите твои деца.
Спаси я. Спаси я.
Спаси я. Спаси я. Спаси я.
Ти, който можеш да овъздезмиш всички измежду нас,
искаш ли,
да се свети името ти во веки веков?
Амин.
Акте,
не стой тук.
Марция?
Само четори от 14 района са останали неповредени.
Три района са напълно унищожени. Засега броя на загиналите не се знае.
Рим трябва да бъде обновен, за да отрази славата си.
Домовете ни, ще бъдат дворци.
А дворците ни, ще бъдат божествени.
И на сред всичко това...
Домус Ауреа.
Около него - езеро, винарни,
поля, фора.
Всеки вид от дивата природа ще броди свободно.
Инкрустирани стени от злато,
и статуи от най цените камани.
Покрива ще се върти,
в унисон с небесните тела.
- А къде ще са къщите на хората ви? - Пари ще се намерят!
Мечтата ми, ще стане реалност.
Рим, ще бъде съвършен.
Ако построите това, някои могат да сметнат,
че пожара е започнал по ваша заповед.
Клин, клин избива.
Пуснете друг слух, господарю.
Някои не се доверяват на християните.
Пророка им проповядва милосърдие и мир,
но на практика са жестоки.
Дори в техните си храмове.
Тогава нека бъдат християните.
'Това е моята плът, отдавам ви го.
Правейки така, си спомняйте за мен.'
Нека това, остане в моята душа.
Каквото и да бъде.
Нека тази тъга да изчезне,
и остане любовта зе вечни времена.
Помощ. Моля.
Моля, някои да помогне.
Тя носи детето ми.
Може би може да се спаси.
Има Християнски пророк.
Казват че възкръства мъртвите.
Оставете ни.
- Покажи ми силата на твоя Бог. - Не мога.
Лъжец!
Само на Господ е позволено да върши чудеса.
Аз не съм нищо повече от негов слуга.
Върни ми я.
Ще изградя храмове на вашият Господ, във всеки град на света.
Ще му се кланям.
Моля те.
Не. Божията воля е друга.
Ще умреш.
Можете да помолите Гспод каквото искате, но трябва да го направите с чисто сърце.
Ако сърцето ви не е чисто, не може да молите за Божията милост.
Хората ви ще умрат. Ще страдат повече от колкото си представяте.
- Това е в Божиите ръце. - Не.
В моите е.
Бях като вас.
Преследвах децата на Христа.
Служех на гордоста и суетата си, но дори и аз бях спасен.
Господ ме изпрати да ви спася.
'Казвам ви истината.
Днес ще бъдете с мен в Рая.'
Християнка е дошла да ви види.
Мисля че е дошла да моли за милост.
Влез.
Освободи Павел от Тасус, Луций. Освободи ги всичките.
Нека техният Бог ги спаси, ако може.
- Те вече са спасени. - А аз изгубен.
Не си изгубен, самотен.
Ще се върна при теб.
- И никога не ще ме напуснеш? - Никога.
Можеш да започнеш от начало.
Никои не остава неизкупен. Никои.
- Ще ме предадеш отново! - Луций, моля те.
Нерон!
- Моля те. - Изведете я.
Изведете я!
Християнка съм. Трябва да ме осъдиш с останалите.
Тигелин, намирам тази робиня за виновна в измяна.
И я осъждам на свобода и живот.
68 година с.н.е.
Обратно на работа. Сега. Сега.
Нищо което не сме видели.
Генерал Гарба.
Рим е ваш. Както се разбрахме.
Оставих охраната на преторианците.
В замяна, никога, никога няма да се бъркате в делата ми.
- Ясно ли е? - Къде е Нерон?
Нерон!
Виж там.
Нерон!
Можеш ли да го носиш?
Идете в къщи. Грижи се за сестра си.
Не се безпокой, Акте.
Акте.
- Прости ми. - Да, мой Луций.
Прощавам ти. Прощавам ти.
Луций, всички сме простени.
Нерон имаше мечта за Рим, мечта за по добър свят.
Той не запали огъня, но огъня в душата му го погуби.
Нека му простим, и да се надяваме че ще бъде опростен.